Hvis Brooklyn kan beholde forspringet,
så er de fire og en halv kamp foran Giants.
New York har vundet 16 af de sidste 18 kampe,
mens Dodgers kun har vundet syv kampe i samme periode.
Det står 7-4 i slutningen af ottende.
Tomme baser og en ude, og Reds skal hatte.
- Her slår de røde også til. - De rammer fint.
- Battet bliver hans død. - Udmærket.
Du skal bruge mere blod. Tag dig sammen, Walsh.
- Få hende startet. - Jeg klarer sygeplejerskerne.
Jeg skal med glæde hjælpe. Margaret, der er ild i min hjerne.
Håndklæde.
Lidt sugning her.
Tak.
Et pitch, der slås og rammes forbi. Godt kastet.
Gus var langt fra den. Og han er ude.
- Han døde i det mindste med et knald. - Det er sådan, jeg vil dø.
- Må jeg slukke for radioen? - værsgo.
- Den smeltede. - Dig og dine små, varme hænder.
Skift handsker, du er kontamineret.
- Jeg rørte hende ikke. - Nogen, der har en ishat?
- Eller et snesæt? - Jeg har hedeture.
Lader du dem tale om kvindesygdomme?
Det er ikke en sygdom, men et symptom.
Et point til hende.
- Preston, sig ikke lægerne imod. - Eller Frank.
Klap i, hundehoved. Jeg skal bruge mere 3-0 tråd.
- Vi har ikke mere. - Jeg bad dig tjekke lagret.
- Vi har ikke mere. - Du burde have forudset det.
- Kan du bruge 4-0 tråd? - Det bliver jeg nødt til.
Vi kan ikke fortsætte sådan. Hverken forsyninger eller vand.
En uge er gået uden noget bad.
- Her lugter som en hvals indre. - Forestil jer, hvad Jonas måtte igennem.
- Nogle vasker sig i deres hjelm. -I den dybe ende?
Organiser bakken. Det roder.
- Herligt. - Tjenestepigen har fri i dag.
Det er ikke korrekt. Hold op med at blande jer angående mit personel.
Jeg rører dem ikke med en ildtang.
- Klemme. Ikke det, den anden dims. - Men du bad om klemmen.
- Bare giv ham, hvad han behøver. - Giv ham større læber.
Den her dame er umulig. Jeg kræver en sygeplejerske.
- Hør her, du skal ikke... - Kald mig dr. Burns.
- Luften er sandelig ladet herinde. - Ja, fader.
Fald til ro.
Løjtnant Preston, du står for rengøringen af stuen bagefter.
Javel, major.
- Han er mange ting, men ikke en herre. - Tak.
Chokolade? Det má være din spøg. Der er 43 grader udenfor.
Det er afkølet til oktober.
Jeg venter.
Vi hælder nødder i til september.
Jeg har jeres vagtplan for i morgen.
- Forhåbentlig er det ikke, hvad jeg tror. - Vi ved først, hvad det er til september.
Gæt, så siger vi, om du har ret.
Du er fuld. I má ikke lave mad herinde.
Jeg kan ikke lade være. Jeg laver altid mad, nárjeg er fuld.
- Pas på, ellers bliver du indberettet. - Indberettet.
Ih, du milde. Det næste bliver vel en eftersidning.
Jeg tolererer ikke fuldskab.
Jeg har gjort min pligt med 17 timers overarbejde og tre hjertestop.
Jeg er kold. Jeg er følelsesløs.
Ikke engang patienter, der ligner mumier, påvirker mig.
Derfor drikker jeg. Så jeg kan føle noget.
- Meld dig i mit telt, nár du er ædru. - Lad hende være i fred.
Du er allerede i knibe med det peroxid i håret.
Det er forbudt at stjæle forsyninger.
- Fra en naturlig blondine til den anden? - Mit har har altid haft den farve.
Blond med udvoksninger?
- Jeg har ikke sorte udvoksninger. - Så grå da.
- Din lille... - Kom nu.
Vi er trætte. Lad os glemme det.
Jeg har fået nok af dig, Baker. Jeg indberetter dig.
Det bliver slået op på opslagstavlen.
Chokolade.
Jeg har...
...det fint...
...m0r.
"Jeg har det fint, mor. Men her er godt nok varmt."
"Nogen ødelagde endda den lille brevpresser med snefnug, du sendte."
Undskyld. Jeg ville ikke forskrække dig.
Det er okay. Jeg fortæller mor om, hvor varmt her er, nár her er varmt.
Ved du, hvor løjtnant Baker er?
Hun er i sit telt. Men hun má ikke få besøg.
- Jeg er hendes mand. - Du giftede dig med hende.
Ja. Jeg hedder Tony Baker.
Korporal O'Reilly.
- Hvad er der galt? - Ikke noget.
Hun kom op at skændes med Houlihan. Hun har teltarrest.
Fedt. Vi var ikke på bryllupsrejse.
Jeg har orlov i et døgn og ville overraske hende.
Måske kan jeg liste hende ud. Du kan vente i sumpen.
- "I sumpen"? - Nu skal jeg vise dig det.
Det skal være en overraskelse. Hun har ikke set mig i to måneder.
Man skulle tro, hæren ville arrangere det sådan, at gifte par er i samme lejr.
- Her er hun. - Pjat, så hun ikke fatter mistanke.
- Halløjsa. - Kom med denne vej.
Hvad foregår der? Jeg er allerede i knibe.
Mickey Baker, her er dit liv!
Efter et minuts research kommer en kedelig historie,
der begynder med, da du blev født et sted i USA.
Kort efter, grundet en ivrig sjæl og krop,
sprang du over spæd barnestadiet og gik direkte til 3. klasse, hvor du sagde:
"Når jeg bliver stor, vil jeg være med i Korea-krigen."
- Er I fulde? - Og så gymnasiet.
Jeg er smuttet.
Kan du huske de år? Triste, skøre, glade og tossede?
Så kommer vi til en restaurant i Seoul.
Du sad alene, da en stemme sagde...
Hej, sidder der nogen her?
Hvor er du?
Utroligt. Hvor kommer du fra?
Fra under sengen.
Det her er bedre end den rigtige udsendelse.
- Hvilken udsendelse? - Findes der sådan en udsendelse?
- Kan jeg ikke se dig i aften? - Jeg har teltarrest.
- Jeg skal være tilbage i morgen. - Jeg har vagt om ti minutter.
- BJ og jeg ordner i aften. - Gør vi?
Det vidunderlige par flyves til et telt ti meter herfra.
De spenderer aftenen på Korea Paladset i den olivengrá sal
med udsigt over det fantastiske latrin.
Med tak fra de vidunderlige mennesker, der skabte denne krig.
Hvordan kan vi det? Jeg er spærret inde.
Glem medicin og vær romantisk. Natten tilhører de elskende.
Ih, altså. Der fik du mig.
Det er måske et dumt spørgsmål, men hvad laver du?
- Sætter dit telt i karantæne. - Hvorfor?
Vi har en syg soldat. Det kunne være pest.
Hvilken form for pest?
Det ligner byldepest. Men det tager et døgn at bekræfte det.
- Korporal. - Ja, frue?
Er der virkelig en syg mand derinde?
Hvis jeg var dig, trak jeg ikke vejret.
Jeg vil gerne selv se.
Vil du se derind? Det bliver en hård nat.
Det er latterligt. Hvorfor skal du altid ulejlige mig?
- Hvor skal vi gøre af ham? - Hvad med fader Mulcahys telt?
Men hvis præsten fár pest, hvem giver så ham den sidste olie?
- Jeg skal bruge mine ting. - Vi tog højde for det.
Her er din tandbørste, din pyjamas og en af dine slangebøsser.
Dit fæhoved. Det er min strømpeholder.
- Jeg så ikke på dine unævnelige. - Det sagde jeg, du ikke skulle sige.
Det her fár oberst Potter at vide.
Fortæl mig om patienten i Houlihans telt.
Han måtte i karantæne. Jeg lånte Houlihans seng, eftersom hun bor alene.
- Af god grund májeg tilføje. - Du má ikke tilføje.
- Hvad er han i karantæne for? - Et døgn.
Sygdommen.
Godt, du spørger, for der findes en simpel forklaring.
Min kollega.
Først troede vi, det var pest.
Men vi har indsnævret det til enten tyfus eller schistosomiasis.
Schistosomiasis? Hvad er det for noget vás?
- Det er meget almindeligt. - Virkelig?
Millioner af folk blev smittet ved at vade i Nilen.
- Præcis. Hvis du vil have os undskyldt. - Stop en halv.
Hvordan blev en fodtudse i Korea langt fra Egypten smittet med sygdommen?
Måske ville han se en mumie?
Det er ikke noget at spøge med. Hvad er der galt med knægten?
Han har alle symptomerne på tyfus. Men vi kan ikke være sikre.
- Han mái karantæne. - Et døgn burde være nok.
Lader du dem slippe af sted med det her?
Knægten er i karantæne i et døgn.
- Hvor skal jeg sove? - Hos sygeplejerskerne.
- Hos sygeplejerskerne? - Bed dem rede en ekstra seng.
- Findes der ikke en anden løsning? - Er det et problem?
Nej. selvfølgelige ikke, oberst.
Major Houlihan kan sove i sumpen, hvis hun ikke snorker.
- Det er helt i orden. - Jeg tager sygeplejerskerne.
- Gem et par stykker til mig. - Træd af. Jeg fár hovedpine.
Jeg har altid drømt om en bryllupsrejse til Niagara vandfaldene.
- Richard og jeg boede i brudesuiten. - Gjorde I?
Hvis vi bliver gift, vil jeg gerne tilbage.
- Jeg er så nervøs. - Hvorfor?
Du sniger dig over til Tony og er tilbage, før solen står op. Ingen opdager det.
Nej, jeg vil gerne vaske mig.
Tilfældigvis startede vi en vandindsamling i lejren.
- Det var sødt afjer. - Kan du være i en kaffekop?
Jeg har en lille gave til dig. Jeg gemte det til et nødstilfælde, men...
- Det er bare et lidt parfume. - Hvad hedder den?
Det kan jeg ikke huske. Min kæreste åd etiketten.
- Hvad er der galt? - Parker er lige død.
Hvem er det?
Et af brandofrene.
Han flirtede altid med Gaynor.
Det gør mig ondt.
- Du skal ikke tage det så tungt. - Det gør jeg ikke.
Vi var venner, og jeg føler intet.
Døden gør ikke indtryk længere. Det er bare døden.
Jeg har ikke noget slik.
I ved ikke, hvad I kan finde.
- Ud med jer, unger. - Hvad laver de børn dog...?
De behøver ikke være bange for mig. Jeg elsker børn.
Vi tænkte, du måske gav dem hyttearrest.
Morsomt.
Her skal skinne. Alt skal steriliseres, og instumentpakker skal være i orden.
Tjek bakker og lav en liste over alt, hvad vi har.
På grund af sengemangel er jeg nødt til at sove i jeres telt.
Mit er i karantæne. I er sikkert lige så glade, som jeg er,
så lad os få det bedste ud af det.
Hot Lips i vores telt?
- Som at snige sig forbi en vagthund. - Vi forgifter hundemaden.
- Vi fár hende til at sove som en sten. - Med en rigtig sten.
Det rager mig, om Margaret sover hos sygeplejerskerne.
Hun vil hellere være sammen med enhver anden. Selv dig.
Det er din chance. Vi rykker ud af sumpen, og du kan invitere Margaret på besøg.
Jeg render ikke efter Margaret. Hun kan komme til mig.
Hvordan det?
I aner intet om kvinder.
- Hvordan fik han en baby? - Jeg spiller kostbar.
- Hun kan få lov at svede. - Der er 43 grader.
Når jeg ser hende kravle gennem lejren...
- Ved I, hvad det betyder? - At hun spiste i messen?
Det betyder, at hun næsten er klar.
Indtil da er der lukket.
Jeg tror, det mislykkedes.
- Hvordan ser jeg ud? - Fantastisk.
Pragtfuld. Er det sådan, vi bør se ud?
Mary Jo købte den i Tokyo. Den er vist lidt stor foran.
Jeg lånte dig min natkjole. Jeg kan ikke låne dig alt.
Er det for meget? Jeg vil ikke virke for ivrig.
Det kan han måske godt lide.
Her kommer Houlihan. Hurtig, ind under dynen.
- Lyset. - Det glemte jeg.
- Sover eller smáblunder vi? - Ti stille.
Hvad nu? Er alle i seng til tiden?
Tidligt i seng og tidligt op.
- Ingen diskussioner eller kaffe i aften? -Vi smed den ud.
Godnat.
- Hvem der? - Baker. Jeg skal på toilettet.
Det er den anden vej.
Jeg skal ikke rigtig på toilettet.
Ikke det?
Javel, ja.
Hør.
Stil ingen spørgsmål, sån..
Fár du min Iavendelblá bondebluse.
Med tilhørende tørklæde?
Passer.
Hvem er det?
Det er korporal O'Reilly. Forstyrrer jeg?
Nej, kom ind.
- Jeg vil ikke se jeres bryllupsnat. - Kom ind.
Jeg var ved at gå. Tony skal tilbage til delingen.
Jeg tænkte, I måske gerne ville have lidt morgenmad.
Hvis I skraber det sorte af, så er det toast.
Tak, men jeg bliver nødt til at smutte.
Pas godt på dig selv, skat. Okay?
Skriv til mig.
- Det skal jeg nok. - Det skal vi nok.
Undskyld. Jeg má hellere gå.
Vil du sige tak til Hawkeye og BJ?
Selvfølgelig.
Kærlighed er skønt.
Godmorgen.
Denne gang fár du ballade.
- Hvad har vi? - Hun skal føde, og babyen vender forkert.
- Gør hende klar. - Helikoptere.
Der er vist udsolgt.
Der kommer sårede. Alt mandskab skal melde sig.
- Må vitale med dig? - Om hvad?
- Hvad der sker med Baker. - Hvad vedkommer det jer?
- Hun er en ven. - Hun skal ikke have ballade.
Så burde I have standset hende.
Hvad gjorde hun, der var så forkert?
Hun var i mit telt med en soldat, der var i karantæne.
Soldaten var min mand, og det er første gang, vi var sammen, siden vi blev gift.
- Hun overtrádte reglerne. - Kom nu, major.
Du har regeret, reguleret og indberettet os til døde.
I er i hæren, og hæren betyder disciplin.
Ja. Men kan du ikke vise lidt medfølelse bare én gang?
Og kan I ikke være ærlige over for mig bare én gang?
I nat var bare endnu en spøg, en løgn over for major Houlihan.
Hvordan kan vi være ærlige? Du er som en kat, der sidder på spring.
- Du stoler ikke på os. -l opfører jer, som om jeg er fjenden.
Hvis jeg havde spurgt dig, hvad havde du sagt?
- Jeg havde sagt nej. - Se?
Ikke på grund af reglerne, men på grund af den måde, I behandler mig på.
Som vi behandler dig? Hvad mener du?
Har I nogensinde været venlige over for mig?
Bedt mig om hjælp med et personligt problem?
Inkluderet mig i en afjeres små diskussioner?
Kan I forestille jer, hvordan det føles at...
at gå forbi teltet og høre jer grine og vide, jeg ikke er velkommen?
Har I nogensinde tilbudt mig så meget som en kop kaffe?
Vi troede ikke, du ville sige ja.
I tog fejl.
- Jeg vil se bakterie-rapporten. - Bakterie-rapporten.
Du ved, på ham fyren, der var i karantæne.
Han var flink. Han fik det vist bedre og kunne gå.
Jeg troede, han havde tyfus.
Ja, men det var vist bare døgn-tyfus.
Jeg glemte noget.
Fortæl mig om mirakelkuren, I har opdaget for tyfus.
- Det var ikke tyfus. - Vores diagnose var forkert.
- Han var bare forkølet. - Holder I jer til den historie?
- Jeg arbejder på en bedre. - Fortsæt og kom med mig.
Major Houlihan, vier blevet snydt. Dig og mig.
Dit telt blev i nat brugt til nogle tossestreger.
Hvis du vil indberette det, så forstår jeg det.
Jeg ved alt om i nat.
Det er en privat sag mellem mig og sygeplejerskerne.
- Er det alt? - Ja, sir.
Javel. Lad os gøre os klar.
- Se, bare. - Jeg vidste ikke engang, vi var gravid.
- Var du jordmoder? - Det er miss Su Ling Sun.
Hun vendte forkert.
Hun kom måske baglæns til verden, men hun landede med begge ben på jorden.
- Er hun ikke smuk? - Ligesom lægen.
Undskyld. Jeg ved ikke, hvorfor jeg græder.
Sådan er livet bare.
- Du drypper på babyen. - Og ødsler med vandet.
Hvorfor laver vi chokolade igen i varmen?
Sidste gang smed Baker det ud over forsiden på teltet.
Nu smider jeg det på bagsiden, så det passer sammen. Smag.
Resterne kan vi altid bruge til at imprægnere støvlerne med.
- Godaften. - Godaften, major.
Jeg har vagtplanen for i morgen.
- Jeg håber ikke, det er, hvad jeg tror. - Nej, det er chokolade.
- Det er forbudt at lave mad i teltene. - Javel, major.
Vil du smage?
Det smager vel nok grimt.
- Hvad med en kop kaffe? - Det lyder godt.
Visiontext tekster: Christina Mohr
DANISH